Obnova kultúrneho dedičstva – predpoklad atraktívnej ponuky cestovného ruchu vo vidieckych oblastiach. Možnosti spolufinancovania.
Mgr. Mária Medvecká, Ministerstvo kultúry SR

Kultúrny potenciál regiónov môže byť dôležitým faktorom ich hospodárskeho rozvoja a prostredníctvom kultúrnej turistiky môže výrazne prispieť i k  vytváraniu pracovných príležitostí pre obyvateľov. Kultúrny potenciál tvorí predovšetkým kultúrne dedičstvo, chránené ako pamiatkový fond a zbierkový fond múzeí a galérií, ďalej tiež rôzne kultúrne zariadenia a podujatia živej kultúry, či už profesionálne umelecké produkcie alebo prejavy ľudovej kultúry.

Súčasťou mestských i vidieckych sídiel je historický stavebný fond zachovaný v rôznej miere autenticity. Architektonicky hodnotné objekty a súbory sú pamiatkovo chránené ako národné kultúrne pamiatky, pamiatkové rezervácie alebo pamiatkové zóny. Sú to obvykle dominantné objekty a hlavné priestory v historických jadrách miest a obcí dlhodobo určujúce pre ich charakter, ktoré majú nenahraditeľný význam pre ich identitu. Cieľom ochrany kultúrneho dedičstva je zachovať zdedené kultúrne hodnoty pre ďalšie generácie v autentickej podobe, zabrániť vývoju, ktorý by ich nepriaznivo postihol, a adekvátne využiť pamiatkový fond s prihliadnutím k potrebám súčasnej spoločnosti. 

Kultúrne pamiatky sú ako objekt záujmu jedným z hlavných cieľov kultúrnej turistiky popri návšteve kultúrnych podujatí. Kultúrne zariadenia, ako múzeá              a galérie, sú obvykle situované v historicky najhodnotnejších objektoch. Ďalšie historické objekty sa môžu po adaptácii využívať nielen pre potreby obyvateľov komunity, ale i pre poskytovanie služieb pre turistov ako atraktívna forma ubytovacích a stravovacích zariadení.

Základným predpokladom využitia kultúrneho potenciálu pre rozvoj kultúrnej turistiky je udržiavanie objektov a predmetov kultúrneho dedičstva v dobrom stave, ich odborná prezentácia a sprístupnenie čo najširšej verejnosti. Zákon o ochrane pamiatkového fondu ukladá vlastníkom povinnosť starať sa o kultúrne pamiatky, udržiavať ich v dobrom stave a využívať ich len spôsobom, ktorý zodpovedá ich kultúrnemu významu, pamiatkovej hodnote a technickému stavu. 

Príčinou neuspokojivého stavu mnohých historických objektov je zanedbávanie ich systematickej údržby, spojené často so stratou pôvodnej funkcie, hospodárskym zaostávaním regiónov, nedostatkom finančných zdrojov na obnovu kultúrnych pamiatok ako i nepochopením ich hodnôt a významu zo strany vlastníkov. Pre adekvátne využitie pamiatkových objektov v súlade s potrebami súčasného života je nevyhnutná adaptácia starých budov na nové využitie, všade, kde je to vhodné. Pristupovať k úpravám je však potrebné v súlade s príslušnými predpismi, teda po vydaní stavebného povolenia na základe predchádzajúceho rozhodnutia orgánu ochrany pamiatkového fondu, čím sa zabezpečuje kvalifikovaný odborný prístup. 

Len užitočná funkcia zaisťuje pravidelnú údržbu a trvalé zachovanie kultúrnych pamiatok, preto je dôležité vhodné využitie kultúrnych pamiatok v súlade s ich kultúrnym významom, pamiatkovou hodnotou a technickým stavom. 

Najvhodnejšie je využívanie historických objektov pre pôvodné účely, pre ktoré boli vybudované. To obvykle nevyvoláva potrebu väčších zásahov do podstaty takýchto budov – ako príklad možno uviesť kostoly. Sakrálne stavby patria                 k pamiatkovo najhodnotnejším objektom obcí, v mnohých obciach sú jedinou pamiatkou. Ich využitie pre účely cestovného ruchu je však možné len na základe dohody s vlastníkom, teda s príslušnou cirkvou, a to tak, aby návštevníci nerušili cirkevné obrady a aby bola zaistená aj bezpečnosť mobiliáru pred odcudzením alebo poškodením.

Pri obytných stavbách už i pri pôvodnej funkcii vyvolávajú potrebu väčších zásahov zvýšené nároky na životný štandard oproti minulosti, samozrejmosťou je hygienický štandard na súčasnej úrovni. Napríklad ľudová architektúra sa v mladej a strednej generácii na trvalé bývanie využíva čoraz menej a je považovaná za vhodnú najmä na rekreačné využitie, ktoré umožňuje vo väčšej miere zachovať ich pôvodný charakter. Užívanie ľudovej architektúry formou rodinnej rekreácie má na Slovensku dlhoročnú tradíciu a v posledných rokoch sa rozvíja i vidiecka turistika vo forme ubytovania turistov na roľníckom dvore podľa vzoru iných európskych krajín, spojená s ponukou ďalších produktov cestovného ruchu (ako napr. jazdenie na koňoch, cykloturistika, rybolov a pod.). 

Mnohé problémy vyplývajúce zo straty pôvodnej funkcie nepriniesol len prirodzený vývoj, ale spôsobili ich aj zmenené spoločenské a ekonomické podmienky po roku 1948. Napríklad vidiecke panské sídla stratili pôvodnú funkciu po likvidácii spoločenskej vrstvy ich vlastníkov. Kúrie a kaštiele väčšinou neboli primerane využité a len najhodnotnejšie z nich boli v minulosti obnovené a využité formou muzeálnych expozícií. Preto je potrebné v súčasnosti v záujme záchrany takýchto nevyužitých pamiatok hľadať možnosti ich nového využitia a obnovy. Pamiatkový úrad Slovenskej republiky vedie a každoročne aktualizuje zoznam nevyužitých pamiatok, ponúkaných na predaj alebo prenájom, s cieľom nájsť pre ne nové využitie. Zoznam za týmto účelom aj zverejňuje na svojej internetovej stránke www.pamiatky.sk/puc/ponuka/ htm. Katalóg je prezenčne k nahliadnutiu zdarma, alebo ho možno zakúpiť na CD-ROMe. Pamiatky predávajú väčšinou obce a fyzické osoby, nie štát. V tomto roku obsahuje 76 objektov. Mnohé z nich vyžadujú finančne náročnú obnovu, na ktorú terajší vlastníci nemajú prostriedky. Iniciatíva a podnikateľské aktivity obyvateľov príslušného regiónu môžu zásadne ovplyvniť osud takýchto objektov. Kultúrna turistika sa tak môže stať účinným prostriedkom ekonomického rozvoja regiónov       a zároveň zmysluplného využitia a trvalého zachovania kultúrnych pamiatok. 

Dôležitým predpokladom využitia kultúrneho potenciálu regiónov je                    i vytvorenie vhodných produktov cestovného ruchu, či už tematicky orientovaných kultúrnych ciest alebo začlenenie kultúrnych cieľov do regionálne zameraných turistických trás, teda spojenie poznávania iných zaujímavostí regiónu s poznávaním kultúrnych pamiatok, návštevou múzeí, galérií, divadelných predstavení, festivalov, koncertov, podujatí ľudovej kultúry spolu s ponukou tradičných produktov ľudovej remeselnej a umeleckej výroby i gastronomických špecialít regiónu. V praxi sa úspešne uplatňujú tradičné produkty vyrobené na báze miestnych surovín, čo možno využiť na oživenie a rozvoj tradičných remesiel, ovocinárstva, včelárstva, vinohradníctva, výroby syrov, a pod. Ponuku možno orientovať tiež na výučbu  tradičných ľudových remesiel. V rámci marketingu regiónu zohráva dôležitú úlohu regionálna osobitosť, preto sa využívajú regionálne kultúrne tradície ako významný marketingový prvok. 

Štát poskytuje vlastníkom kultúrnych pamiatok pomoc pri ich obnove. Vlastníci môžu požiadať krajské pamiatkové úrady o bezplatné poskytnutie odbornej a metodickej pomoci vo veciach ochrany národnej kultúrnej pamiatky. Finančné príspevky môže podľa § 34 ods. 1 poskytnúť Ministerstvo kultúry SR alebo obec vlastníkom, ktorí nemôžu čiastočne alebo úplne uhradiť náklady na obnovu alebo reštaurovanie kultúrnych pamiatok. Ministerstvo kultúry SR poskytuje tieto príspevky prostredníctvom programu Obnovme si svoj dom. Príspevky na obnovu kultúrnych pamiatok poskytuje prostredníctvom podprogramu 1.1, pre obnovu kultúrnych pamiatok v lokalitách svetového kultúrneho dedičstva je určený podprogram 1.2. Povinné spolufinancovanie z prostriedkov žiadateľa pre tieto podprogramy je pre rok 2007 určené vo výške 20 %, spolufinancovanie projektu formou nefinančného vkladu ministerstvo neakceptuje. Na poskytnutie príspevku nie je právny nárok. Objem prostriedkov každoročne vyčlenený na program je limitovaný štátnym rozpočtom a predstavuje len zlomok objemu finančných prostriedkov, ktorý je zo strany žiadateľov požadovaný. Pre rok 2007 sa v návrhu rozpočtu rezortu kultúry predpokladá vyčlenenie 80 miliónov Sk na celý program Obnovme si svoj dom. Preto nie je možné podporiť v plnej výške investične náročné akcie ako je komplexná obnova pamiatky, ale prispieva sa na konkrétne položky rozpočtu, napríklad na pamiatkový výskum, projektovú dokumentáciu alebo na realizáciu prác – ako je napr. statické zabezpečenie, odvlhčenie, oprava strechy, alebo na reštaurovanie slohových prvkov a pod.

Povinnými náležitosťami žiadosti sú podľa § 34 ods. 2 zákona č. 49/2002 Z. z. rozhodnutie krajského pamiatkového úradu o zámere obnovy pamiatky vydané podľa § 32 ods. 4 alebo o zámere na reštaurovanie vydané podľa § 33 ods. 4 zákona         a stanovisko obce, v ktorom obec uvedie, ako čiastkou prispela na práce alebo dôvody, prečo obec príspevok neposkytla. Podrobnejšie upravujú oblasť poskytovania dotácií Ministerstvom kultúry SR podľa rozpočtových pravidiel verejnej správy ďalšie predpisy – výnos Ministerstva kultúry Slovenskej republiky zo            16. novembra 2005 č. MK-12947/2005-110/30493 o poskytovaní dotácií v pôsobnosti Ministerstva kultúry SR v znení výnosu č. MK-2165/2006-110/6075 z 28. marca 2006 a smernica MK SR č. MK-5120/2006-110/19265 z 9. októbra 2006 o poskytovaní dotácií. Rozpočet projektu musí byť spracovaný tak, aby bol v súlade s výnosom, jeho jednotlivé položky boli jednoznačne identifikovateľné a spracované v súlade s rozpočtovou klasifikáciou. V prípade, že žiadateľ je platcom DPH, nesmú byť prostriedky z grantového systému použité tak, aby boli žiadateľovi vrátené daňovým úradom po vyúčtovaní projektu. 

Všetky dokumenty a podmienky poskytovania dotácií v grantovom programe zverejňuje Ministerstvo kultúry na svojej internetovej stránke www.culture.gov.sk, prostredníctvom ktorej je potrebné vykonať aj elektronickú registráciu žiadosti pred jej podaním. 
 
Upozorňujem, že dotáciu na obnovu národnej kultúrnej pamiatky možno poskytnúť len žiadateľovi, ktorý je jej vlastníkom. Ak sa na realizácii jedného projektu podieľa viacero subjektov, žiadateľom o dotáciu na tento projekt môže byť iba jedna, ostatnými partnermi písomne splnomocnená, právnická alebo fyzická osoba so sídlom v Slovenskej republike. Názov projektu musí byť zhodný vo všetkých predkladaných dokladoch a musí obsahovať názov a presnú adresu kultúrnej pamiatky, ktorej sa projekt týka, ako aj číslo, pod ktorým je pamiatka evidovaná v Ústrednom zozname pamiatkového fondu. Pozornosť je potrebné venovať úplnosti všetkých požadovaných náležitostí a dodržaniu termínu predkladania žiadostí           – pre rok 2007 treba žiadosť podať do 16. februára 2007. Po elektronickej registrácii sa úplné žiadosti predkladajú poštou na adresu: Ministerstvo kultúry Slovenskej republiky, sekcia ekonomiky, Námestie SNP 33, 813 31 Bratislava, alebo osobne do podateľne ministerstva v pracovných dňoch v čase od 8.00 do 12.00 hod. a od 12.30 do 15.00 hod. Žiadateľ predkladá žiadosť vrátane všetkých príloh v jednom originálnom vyhotovení, s označením názvu programu, názvu a čísla podprogramu. Žiadosť predkladá žiadateľ na každý projekt osobitne. Za úplnú žiadosť sa považuje len kompletne vyplnená žiadosť spolu so všetkými požadovanými prílohami, kontrolnými listami a potvrdením o elektronickej registrácií. Len úplná žiadosť bude postúpená do rozhodovacieho procesu.

Na záver zdôrazňujem, že iniciatíva pri tvorbe rozvojových programov musí vychádzať od samosprávy – lokálnych resp. regionálnych komunít, ale nevyhnutné je pritom i odborné poradenstvo, teda aktívne zapojenie expertov. V prípade záujmu     o kúpu a adaptáciu kultúrnej pamiatky pre novú funkciu je preto potrebné vždy vopred konzultovať s príslušným krajským pamiatkovým úradom zámer využitia        a možnosť adaptácie objektu na nové využitie. Pamiatková ochrana historických sídiel neznamená zastavenie ich vývoja, ale odborné usmerňovanie tohto vývoja tak, aby realizácia súkromných zámerov neohrozovala pamiatkové hodnoty chránené štátom vo verejnom záujme a aby sa mohli užívať v súlade s požiadavkami súčasného moderného života bez narušenia chránených hodnôt. Kultúrna turistika ako jeden z hlavných nositeľov kultúrnych výmen prispieva k začleneniu kultúrneho dedičstva do súčasného života, celkovému skvalitneniu životného prostredia miest    a obcí, ich revitalizácii a využívaniu pre hospodársky i kultúrny rozvoj regiónov. Pri tom je dôležité uplatňovať základné princípy trvalo udržateľného rozvoja – skúmať, chrániť a tvorivo využívať prírodný a kultúrny potenciál regiónov ako zdroj ekonomických príjmov a základ lokálnej identity a tiež ako imidž pre marketing lokalít, nájsť cesty ako zosúladiť sociálny, ekonomický a environmentálny aspekt rozvoja, tak, aby ochrana a rozvoj neboli v protiklade, čiže usilovať o vyvážený rozvoj založený na ochrane a rozvíjaní miestnych tradičných hodnôt. 

Na záver pre ukážku prezentujem aspoň tri príklady z katalógu pamiatok ponúkaných na predaj – kaštiele v Jablonici (okr. Senica), v Necpaloch (okr. Martin) a v Ličartovciach (okr. Prešov). Ďakujem za pozornosť.